Роль західної української діаспори в етнокультурних процесах в Україні (кінець 80-х – середина 90-х років ХХ ст.) - Iryna Krasnodemska (Українознавство, 2018)
У статті проаналізовано роль зарубіжних українців в етнокультурних процесах в Україні в кінці 80-х – на початку 90-х років ХХ ст. В період горбачовської перебудови, коли руйнувалися ідеологічні стереотипи, зростав інтерес громадськості до історії, сучасного життя, надбань у сфері економіки, культури, освіти, науки, мистецтва, літератури української діаспори, взаємовпливів і взаємозв’язків їх з українцями материкової батьківщини. Почали активніше вивчатися й історичні аспекти цих зв’язків як такі, що проливають світло на генезу і характер процесів зазначеної взаємодії, знання про українську діаспору як національний, духовний, ментальний і культурно-мистецький феномен. Показано внесок української діаспори у становлення національної самосвідомості, національної пам’яті, консолідації української нації, розвиток громадянського суспільства, мови, культури, освіти і доведено, що він є вагомим і сприяє становленню національної ідентичності та формуванню національної самосвідомості українців, поширенню української мови не тільки серед інтелігенції, але й широких верств населення, особливо в обласних центрах та містечках, допомагає позбутися відчуття власної меншовартості та визнати себе європейцями, гідними повноправного творчого життя в незалежній державі. Українська діаспора разом з письменниками, культурними, громадськими діячами стали на захист української мови й культури, що набуло значення захисту самого «права на життя» української нації в правових межах державно-політичної системи в СРСР. Всі їхні зусилля спрямовувалися на те, щоб домогтися справжнього суверенно-державного становища України через дійсну перебудову й демократизацію, отже – децентралізацію, забезпечити в ній державний статус і творчу перспективність української мови та перспективне майбутнє української нації. Наводяться приклади діяльності створених представниками української діаспори організацій, фондів, фірм щодо повернення в Україну культурних цінностей різних країн світу, розвитку національної освіти, науки, зокрема Києво-Могилянської академії, становлення демократичних інститутів незалежної України, надання їй фінансово-матеріальної та гуманітарної допомоги.