Фармакологично лечение на спастичност при множествена склероза – инжекционни методики - Nevena Kamenova; I. Milanov (Българска неврология, 2021)
Спастичността е резултат от увреждане на централния двигателен неврон на различни нива със засягане на екстрапирамид ни влакна, разположени в анатомична близост с пирамидните, при което се нарушава супраспиналният контрол върху спиналните рефлекси. Характеризира се с повишаване на мускулния тонус в резултат на свръхвъзбудимост на stretch рефлекса. Тя е чест симптом при множествена склероза, особено при прогресивните форми на заболяването, като има силно влияние върху качеството на живот и работоспособността на пациен тите. Според механизма си на действие миорелаксантите могат да се разделят в две основни групи – централно действащи и периферно действащи. Главните цели на терапията на спастичността са да се увеличи функционалния капацитет, да се улесни рехабилитацията, да се предотврати формирането на контрактури, да се облекчи болката и да се улеснят ежедневните дейности. Методът, който ще бъде използван за повлияване на спастичността трябва да бъде съобразен с индивидуалните особености на всеки пациент. Целта на този обзор е да предложи обобщена информация относно използваните инжекционни методики за лечение на спастично повишен мускулен тонус при пациенти с множествена склероза. Има нужда от големи, мултицентрови, добре структурирани проучвания с по-добри инструменти за оценка, които да включват функционалната способност и качество на живот, за да се потвърди ефективността и дългосрочните ефекти на инжекционните методи за лечение на спастично повишения мускулен тонус.