Moviments socials i comunicació: la xarxa com a paradigma - Guiomar Rovira Sancho (Anàlisi: Quaderns de Comunicació i Cultura, 2012)
L'emergència de les xarxes de moviments socials com a formes noves de l'acció col·lectiva no solament té a veure amb l'apropiació de les tecnologies de la informació i la comunicació per part d'activistes, artistes i programadors, sinó amb la recerca de formes d'organització no jeràrquiques i amb un ideal democràtic i horitzontal: l'eutopia de la xarxa, aquesta utopia actuada aquí i ara. Des de la dècada dels noranta, els activistes dedicats a tasques de comunicació van usar Internet com una eina favorable a la difusió transnacional de les causes dels moviments socials. L'ús lúdic i llibertari de les tecnologies digitals iniciat pels primers programadors i hacktivistes s'ha aprofundit a partir d'experiències concretes que sorprenen en la seva irrupció i que contrasten amb el desenvolupament d'estratègies tecnològiques per al control social i per al profit econòmic. En aquest article es caracteritzen les xarxes activistes com a formes emergents de la política i s'ofereixen alguns exemples de les seves pràctiques comunicatives.