Univerza kot del učeče se družbe - Sabina Jelenc Krašovec (AS: Andragoška Spoznanja, 2001)
Posameznik ima danes na voljo različne vire in sredstva. To spreminja tudi razmerje moči med univerzo in drugimi organizacijami, ki so prožnejše in se bolj prilagajajo posamezniku. Znanje ni več nakopičeno le v univerzitetnih središčih, temveč je čedalje bolj razpršena. Ugotovitve kažejo, da se univerza, ki je prvi korak v akademski karieri ali strokovni uspešnosti, le počasi odziva na pobude po ustvarjanju » Učeče se družbe« ali pa se sploh ne. Razvoj učeče se družbe bi zahteval spreminjanje organizacije ter delovanja univerze in njeno drugačno povezovanje s subjekti v družbi. S tem univerza ne bi zanikala svojih bistvenih značilnosti. Izboljševala naj bi dostop odraslih do visokošolskega študija, se intenzivneje odpirala navzven in se na različnih ravneh povezovala z zunanjimi družbenimi subjekti (organizacijami, društvi, posamezniki idr.), tradicion alne metode poučevanja naj bi nadomeščala ali dopolnjevala z aktivnejšimi metodami poučevanja in učenja, v učni proces uvajala inovacije, ki so posledica tehnološkega, ekonomskega ter socialnega razvoja in postopno spreminjala svoje delovanje ter strukturo in tako postajala učeča se organizacija.