Modifikacija elektrokemijskih senzora nanočesticama metalnih oksida - Andrea Paut; Ante Prkić; Ivana Mitar; Lucija Guć (Kemija u Industriji, 2023)
Elektrokemijski senzori su zbog svoje jednostavnosti izrade i upotrebe u kontinuiranom razvoju već više od stoljeća te su brojnim modifikacijama dosegli brojna poboljšanja, što se posebno odnosi na povećanje osjetljivosti i selektivnosti, proširenje linearnog dinamičkog područja te sniženje granice dokazivanja analita. Spomenuta poboljšanja posljedica su noviteta u samoj izvedbi i izgledu elektrokemijskih senzora, kao i sve češće uporabe različitih nanomaterijala kao modifikatora. Među najčešće upotrebljavanim modifikatorima su upravo nanočestice metalnih oksida koje se u senzorima pojavljuju samostalno ili u kombinaciji s drugim materijalima. Posebno se ističe kombinacija nanočestica metalnih oksida i grafena ili (reduciranog) grafenova oksida. Navedena dva materijala sinergijski djeluju s obzirom na to da su grafenski slojevi zaduženi za bolju električnu vodljivost, a nanočestice metalnih oksida za sprječavanje njihove agregacije. Također, česta je i kombinacija s višeslojnim ili jednoslojnim ugljikovim nanocjevčicama te nanočesticama metala. Postoje radovi u kojima su kombinirane različite vrste nanočestica metalnih oksida, što je posebno istaknuto kod kombinacije Al2O3 i ZnO. Osim aluminijeva i cinkova oksida, u ovom radu je prikazan pregled literature upotrebljavanih nanočestica željezovih i bakrovih oksida u procesu modifikacije elektrokemijskih senzora. Uz to, prikazani su podatci o analitu, metode određivanja, linearno dinamičko područje senzora te granica dokazivanja analita. Očit je širok spektar vrsta analita čije je određivanje moguće ovakvim vrstama senzora kao i širok spektar elektroanalitičkih metoda koje su prilikom toga primjenjivane. Ipak, među metodama su najzastupljenije voltametrijske, dok je potenciometrijska metoda primjenjivana u svega nekoliko referencija.