Čtyři jidiš písně – jedna melodie - Oren Cohen Roman (Bohemica Litteraria, 2023)
Článek pojednává o čtyřech raně novověkých jidiš drobných tiscích obsahujících písně, které se měly zpívat na stejnou melodii: jedna se týká vyhnání Židů z Vídně v roce 1670 (bez místa a roku vydání); druhá popisuje dva Židy, kteří byli v roce 1684 popraveni za krádež v Prostějově a odmítli nabídku konvertovat výměnou za milost (Wilmhersdorf 1684); třetí líčí dopady morové epidemie na pražskou židovskou obec v roce 1713 (1. vydání bez uvedení místa a roku, 2. vydání Amsterdam 1714); čtvrtá (dvě vydání, obě bez místa a roku) je veršovaná modlitba, žádající Boha o odstranění všech neštěstí a zlých nařízení, včetně probíhající morové epidemie, složená zřejmě v Praze roku 1680. Podle všech čtyř tisků se při jejich zpěvu měla používat melodie niggun akeda, melodie silně spojená s Izákovým spoutáním (Gn 22). Původně se používala v synagoze jako doprovod k liturgickým básním vztahujícím se k biblickému příběhu a dalším případům židovského mučednictví. Kromě kontextualizace čtyř textů v rámci jidiš literatury tento článek zkoumá vztah mezi textem a melodií obecně a zvláštní význam niggun akeda.