Les possibilitats perdudes: Pere Calders, entre la ratlla i el desig - Simona Škrabec (Verba Hispanica, 2004)
En un dels capítols del llibre Els límits de la interpretació d’Umberto Eco trobem escrita sense cap e`mfasi especial una observació que resulta essencial per acostarnos a la narració Entre la ratlla i el desig de Pere Calders (Eco, 1990: 279–305). Eco sosté que per dir una banalitat tan òbvia com, per exemple, que mai no trobarem l’ànec Donald caminant pel Passeig de Gràcia, no necessitem ajuda de cap aparell teòric. Aquesta observació delimita amb un tall precís i netencara que poc convencional– l’objecte de l’anàlisi que ens interessa: volem parlar d’un text. Només del text. La caseta de fusta, com l’objecte principal al voltant del qual gira tot el conte de Pere Calders, està feta de paraules i aquestes són fruits d’una convenció, d’estrat`egies emprades per construir el discurs. Per això dividiré l’anàlisi del conte La ratlla i el desig en dos capítols.