Celovit pristop k izobraževanju zaposlenih - Milena Ažman (AS: Andragoška Spoznanja, 1995)
Poudarjen pomen izobraževanja zaposlenih in razvijanja njihovih sposobnosti v podjetju kot širšem slovenskem prostoru je izhodišče prispevka. Že bežna primerjava dejavnosti tega področja v naših podjetjih in razvitejših deželah kaže na pomembne razlike. V tuji literaturi in praksi se izobraževanje zaposlenih vključuje v »upravljanje človeških virov« (Human Resources Management) oziroma v »razvoj človeških virov« (Human Resources Development). Prispevek povzema, kaj ta dva pojma obsegata in iz katerih izhodišč izhajata. Za koncept »Upravljanja s človeškimi viri« sta bistvena dva pogleda na zaposlene. Po prvem vidiku predstavljajo zaposleni množico posameznikov z različnimi potenciali in sposobnostmi, pri čemer je odgovornost menedžerjev, da čim bolj izrabijo in razvijajo te potenciale. Drug vidik pa je ekonomskega značaja, zaposleni predstavljajo del kapitala organizacije, ki ga je treba »vzdrževati« in vanj vlagati. Znotraj tega koncepta se je uveljavil koncept »razvoja človeških virov« (Human Resources Development), ki poudarja hotenje in zaupanje v razvoj ljudi. V konceptu je izobraževanje pojmovano kot dejavnost, ki pomaga razvijati sposobnosti posameznikov, pomembne za dosego standardov in ciljev sedanjega ali prihodnjega dela, ter tako podpira razvoj delovne kariere zaposlenih. Hkrati ima izobraževanje značilnost vlaganja, kar močno poudarja njegovo ekonomsko funkcijo.