АДАПТАЦІЯ ДІТЕЙ У РАННЬОМУ НЕОНАТАЛЬНОМУ ПЕРІОДІ, НАРОДЖЕНИХ ВІД МАТЕРІВ, ЯКІ ПЕРЕХВОРІЛИ НА COVID-19 ПІД ЧАС ВАГІТНОСТІ (ОПИС ДВОХ ВИПАДКІВ) - М. Кісельова; А. Комар; О. Маланчак; О. Поцюрко (Неонатологія, хірургія та перинатальна медицина, 2021)
Частота виявлення інфікованих дітей SARS-CoV-2, що складає 10% від загальної кількості інфі- кованих, разом з новонародженими дітьми, говорить про необхідність ретельної діагностики патологічних станів, які можуть виникати у дітей, зокрема у періоді новонародженості. Якщо на початку виявлення за- хворювання COVID-19 стверджувалось, що коронавірус SARS-CoV-2 не уражає дітей, то аналізуючи нові дані ми бачимо, що 2% в структурі пацієнтів з діагностованими клінічними випадками COVID-19 складають діти, в тому числі, новонароджені. У статті представлений опис спостережень за кількома клінічними випадками ранньої неонатальної адаптації дітей, народжених від жінок, які перехворіли у легкій та важкій формі на COVID-19 під час І та ІІІ триместру вагітності, відповідно, оскільки ці діти при народженні мали везикульозні висипання, симптом, що вважається рідкісним для цієї категорії новонароджених.У відділенні новонароджених КНП «3-тя міська клінічна лікарня м. Львова» у 2020 р. народилось 2300 новонароджених, при цьому кожна 5 породілля (20%) перехворіла на COVID-19 під час вагітності. Аналізуючи перебіг процесів ранньої неонатальної адаптації виявили,що період адаптації таких дітей може не відрізнятися від адаптації новонароджених за кількістю і проявами транзиторних станів, харак- терних для перших днів життя, матері яких не хворіли на COVID-19під час вагітності. Разом з тим, перене- сена коронавірусна інфекція жінками як в І так і ІІІ триместрах вагітності може асоціюватись з ознаками вродженого везикульозу у дітей, що супроводжується запальними змінами в крові та проявами згущення крові в періоді ранньої неонатальної адаптації в новонародженого. Діти не мали інших ознак розвитку патологіч- ної симптоматики (лихоманка, млявість, сонливість, гіпотонія, ринорея, фарингіт, кашель, дихальні розлади (тахіпное, хрипи в легенях), блювота, діарея та порушення вигодовування)), характерної інфекційним захво- рюванням, специфічним для новонароджених, що може маскуватись за транзиторними станами. Проявами транзиторних станів у дітей, які перебували під спостереженням були: міліа, проста еритема, дескваматив- не лущення епідермісу, токсична еритема, фізіологічна жовтяниця. Обробка уражених ділянок шкіри висипковими елементами 0,05% водним розчином хлоргексидину, триден- ний курс ампіциліну, що вводили дитині з перших годин життя в дозі 100 мг/кг/добу внутрішньовенно, сприяв зникненню у ці дні везикулопустульозу. Терапією супроводу був мультипробіотик в формі крапель. У представ- лених випадках, не спостерігали перешкод грудному вигодовуванню та спільному перебуванню матері і ди- тини. У відділеннях новонароджених пологових будинків необхідно знаходити можливості, з діагностичною метою, проводити мікробіологічні дослідження вмісту пустул та біоматеріалу зі слизових пологових шляхів для подальшого співставлення результатів дослідження і встановлення етіологічних чинників везикулозу, ви- значити біохімічний аналіз крові - рівень СРБ, АЛТ, АСТ, ЛДГ, феритин сироватки крові, показники коагуло- грами.