«En kvinne skal straffes for alle forbrytelser som en mann»<subtitle>Kjønnsspesifikke straffer i nordisk middelalderlovgivning ca. 1100–ca. 1300</subtitle> - Miriam Tveit; Mia Korpiola; Else Mundal; Helle Vogt (Historisk Tidsskrift, 2022)
I artikkelen sammenlignes kjønnsspesifikke straffer i nordiske middelalderlover innenfor temaene vold og drap, seksualmoral og tyveri. Her undersøkes spesielt egne straffer for kvinnelige lovbrytere, og prinsippene bak disse. Forfatterne spør om kvinnen ble ansett for å være et selvstendig rettssubjekt, og hvorvidt forbrytelsen tillagt kvinner spesielt ble sett som en krenkelse av familien eller mot samfunnet. Lovene som undersøkes har opphav i tidsrommet 1100–1300, en periode da skriftlige lover oppstod i hele det nordiske området og der rettsreglene i Norden var gjenstand for revisjon i tråd med europeiske rettsideologier. Forfatterne konkluderer med at i perioden ble kvinner, med noen unntak, ansett å være et rettssubjekt i hele det undersøkte området. Samtidig er det strafferettslige ansvaret tillagt kvinnen styrket i perioden. Det ble også tolket forskjellig i de enkelte lovområdene, med ulik grad av en mannlig verges medansvar. Straffeansvaret for kvinner følger den generelle utviklingen fra kollektivt til individuelt ansvar i perioden, men også utviklingen av kvinnenes økte rett til eiendom. Forskjellene som kommer frem i det nordiske materialet, bekrefter mønsteret som er identifisert i tidligere forskning, men nyanserer også bildet. Gjennomgangen viser også hvor og hvordan strafferetten var gjenstand for påvirkning fra kanonisk rett og tysk byrett.