Mi nulla? Mi mennyi? Amit mindig tudni szerettél volna a kiegyensúlyozott költségvetésről - Gábor Kiss P. (Köz-gazdaság, 2020)
A nemzetközi gyakorlatban számos példa található az egyensúlyban levő strukturális egyenleg előírására. Első megállapításunk szerint a kibocsátási rés becslésén alapuló szabály vitathatatlan előnye mellett súlyos problémákat is felvet. Utólag revideált becslése miatt ugyanis nem ritkán az derül ki, hogy a gazdaság stabilizálására törekvő, anticiklikusnak szánt fiskális politika valójában ellentétes hatású, prociklikus lehetett, és a jó időkben nem képződött meg a válságok kezeléséhez szükséges költségvetési puffer. Nemzetközi példák alapján azonban bemutatható, hogy ugyanez a probléma a strukturális egyenleghez hasonló alternatív szabályokkal is előfordul, nevezetesen a jó időkben feltöltendő biztonsági tartalékokkal (rainy day funds), vagy a kiadások növekedését a potenciális növekedéséhez igazító szabályokkal. Második megállapításunk szerint nagyon fontos a szabályok hatálya alá tartozó mutató definíciója is. A nemzeti számlák statisztikai mutatói átlagos védelmet nyújtanak a szabályok szándékos megkerülése ellen. A törvényi definíciók ennél szigorúbbak vagy lazábbak is lehetnek, és ez a választás jól tükrözheti a fiskális politika általános hozzáállását és elkötelezettségét a szabályok követésére vonatkozóan. A nemzetközi gyakorlatban arra is van példa, hogy a költségvetési tételeken belül külön kezelik a tőketételek egyenlegét. Erre jellemzően nem terjed ki a kiegyensúlyozott egyenleg előírása, mert a beruházási kiadás állóeszközöket hoz létre, ami szembeállítható a finanszírozására szolgáló államadóssággal.